Hogyan készül a ropogós libasült? | Mécseseket helyeztek el |
Hogyan készül a ropogós libasült?
Nem csak márton-napra ajánlják
Aki Márton-napon nem eszik libát, egész évben éhezik – egyike a Szent Mártonhoz fűződő népszokásoknak és hiedelmeknek. A jó libasült titka pedig nem más, mint a pácolás, a lassú sütés és csak a végén a pirítás. Köretként hagyományosan párolt lilakáposzta dukál hozzá.
|
Kerekesné Ildikó és Takács Anikó |
– A. L. –
A Márton-napi hagyományok megtartása korábban inkább a falvakra volt jellemző,
hiszen a falusi közösségek évszázadokon keresztül őrizték a népszokásokat –
mondja érdeklődésünkre Kerekesné Ildikó, az Erdőgyöngye Étterem és Panzió
üzletvezetője. – Többek között azt, hogy november
11-én, Márton napján illik libát enni. Tehát ekkor mindig került libasült az
asztalra a falvakban. A városokban nem, az éttermekben is mintegy tíz éve
terjedt el a hagyomány megünneplése egy ízletes libamenüvel. A libacomb van,
ahol igen, de nálunk nem szerepel egész évben a kínálatban. A jóval olcsóbb
kacsacomb viszont igen. A libacomb drágább, de tapasztalataink azt mutatják,
hogy egy évben egyszer szívesen megengedik maguknak vendégeink. Egyébiránt régen
is inkább csak Márton napján volt szokás libaféleségeket enni. A negyvennapos
adventi böjtöt megelőző utolsó napon rendszeresek voltak a vásárok és a bálok.
Különféle libaételekből nagy lakomát rendeztek, hogy a következő esztendőben is
bőségesen legyen mit enni. Ekkor a libasült mellől az újbor sem hiányozhatott az
asztalról, amellyel az őszi munkák végét ünnepelték. Szívesen fogyasztották a
régiek, mert úgy tartották, aki nem iszik bort Márton-napon, az egész évben
szomjazik. Aki pedig libasültet nem eszik, egész évben éhezik.
– Persze ma már nem csak Márton-napon lehet libát fogyasztani. Hogyan
készítik el az étteremben, és mit tanácsolnak a háziasszonyoknak?
– Libacombot és libamellet szoktunk Márton-napra sütni vendégeinknek,
mégpedig hagyományosan, ahogy szüleink, nagyszüleink tették – vette át a szót
Takács Anikó főszakács. – Mint minden húsételt, a libacombokat sem
árt a sütés előtt néhány óráig pácolni, hogy igazán omlós legyen. Libazsírral
érdemes bekenni, hogy a hús megőrizze nedvességtartalmát. De megtűzdelhetjük
szalonnával is. Az íze kedvéért gazdagon megrakhatjuk hagymával, rozmaringgal,
naranccsal, citrommal, almával, de még sárgarépával is. Külön nem sózunk, a sót
a fűszerekkel együtt a páclébe tesszük. Mikor úgy látjuk, hogy a libacombok jól
megszívták magukat, mindenestől a tepsibe, majd a sütőbe tehetjük. A libasütés
titka a hosszú párolás, ezért lassú tűzön fél, háromnegyed óráig fóliával
lefedve sütöm 170 fokon. Közben zsírjával meglocsolgatom, illetve megszurkálom,
ellenőrizve a hús puhulását. A fólia levételét követően még úgy 20 percig sütöm,
ezzel a végére hagyom a pirítást, aminek szép ropogós bőrét köszönheti. Igazán
finom libasültet akkor kapunk, amit a háziasszonyoknak is javasok, ha nem a
pecsenyének valóból, hanem jóval kövérebb hízott libából, vagy libacombból
készítjük el. Éttermünkben a klasszikus párolt lilakáposztával kínáljuk, amit
lehet gazdagítani aszalt szilvával, naranccsal vagy gesztenyével. A libasülthöz
hagyományosan burgonya illik. Mi sült krumplit adunk hozzá, de lehet tört
krumpli, vagy krumplipüré, ki, amit szeret. A libasült mellé száraz vörösbor
paszszol. Mivel a libasült és az újbor fogyasztása a hagyomány szerint
összefonódik, villányi bogyólét kínálunk hozzá, amit frissessége és gyümölcsös
ízvilága miatt kifejezetten a Márton-napi finomságokhoz ajánljanak.
* * *
Az Erdőgyöngye Étteremben vasárnapig tervezték a libanapokat, ami a
járványhelyzet miatt csak egy napra, november 10-re szorítkozott. Ekkor készült
az interjú is. Aznap sokan tértek be egy jó libasültre. Talán az éttermi
hangulat megélése miatt is, hiszen a rendelkezéseknek megfelelően a
vendéglátóegységeket november 11-től ismét be kellett zárni.
Motoros szezonzárás és koszorúzás
Közlekedési balesetben elhunyt társaikra emlékeztek a zalai motorosok. Az emléküket szolgáló, 2008-ban állított kopjafát az idén nyáron helyezték át a Zrínyi útról a Magyar Olaj- és Gázipari Múzeum területére. Így a zalai motorosok mellett a múzeum dolgozói és a baleset-megelőzésben érintett rendőrök és polgárőrök is résztvevők voltak a megemlékező rendezvényen.
– b. k. –
A program a balesetmentes közlekedést és a múzeumot egyaránt hivatott volna
népszerűsíteni. A jelen helyzetben azonban korlátozottak voltak a lehetőségek az
eredeti tervekhez képest. A rendező Zalai '76-os Motoros Egyesület tagjai
elmondták, a körülmények ellenére mégis méltó módon tudtak megemlékezni a
balesetet szenvedett társaikról. Köszönet ezért a résztvevő motorosoknak és
baráti köröknek, valamint a helyszínt és a felvonulást biztosító polgáröröknek
és a rendőrségnek. A kopjafánál koszorúkat és mécseseket helyeztek el. Majd a
motorosok mentek egy látványos kört a városban. Lehet, ez volt az idei utolsó
nagyobb közös gurulás, hiszen az egyre ősziesebb időben megváltoznak az út- és
látási viszonyok, hideggé és ezzel veszélyessé válik a motorosok számára az
aszfalt. Bár, tette hozzá Horváth László rendőr alezredes,
számukra is létezik téli gumi, nem jellemző ezek tömeges használata. Inkább
garázsba kerülnek tavaszig a járművek Péntek Károly, a MOGIM
igazgatója elmondta, nem tud róla, hogy egyéb múzeumban lenne példa
kopjafa-elhelyezésre. De megjegyezte, a zalai motorosoké jól illeszthető a MOGIM
emlékhelyéhez, hiszen a közlekedés és az olajipar kapcsolódik egymáshoz. Egyben
sajnálta, hogy szűkíteni kellett az eredetileg tervezett programkínálatot.